Du kan se din søster om et øjeblik.
Goddag, jeg skal tale med mr Drake. Jeg er Samantha Winston.
- Samantha Winston? - Ja.
Værsgo at tage plads, så skal jeg se, om han har tid.
Ms Johansen, du kan gå ind nu.
Ms Winston.
Ms Winston!
- Ja. - Mr Drake kan se dig nu. Følg mig.
Jeg kan dårlig tro mine egne øjne. Samantha Winston.
Davs.
Kom ind. Sid ned.
Tænk, at du husker mig.
- Hvordan har du det? - Jeg har det godt.
- Hvor bor du? - På et motel.
Du ved, jeg har prøvet at finde dig gennem årene.
Men man sagde, du var flyttet til Minnesota med din moster.
Ja...
Hvad laver du så her?
- Jeg har brug for et job. - Et job?
- Harriet? - Ja.
Vil du stille et skrivebord til ms Winston udenfor mit kontor.
Hun får ansvaret for nye kunder.
- Ja. - Tak.
- Kan du begynde i morgen? - Ja. Tak.
Godt, Harriet viser dig, hvad der skal gøres.
Der er meget papirarbejde.
Du skal ikke tage dig af andre sider af forretningen.
Jeg vil nødig lyde morbid, men det går godt, vi har 31 kontorer.
- Det er flot, mr Drake. - Min far var mr Drake.
Jeg er Lucas. Kald mig Lucas.
Mor, det her skal Jack få betalt.
Far.
Far!
Hvem er du?
Hvad vil du?
Er det...
Er det Samantha?
Samantha!
Du godeste, Sammy, er det dig?
Jeg har ledt efter dig.
Jeg...nej, undskyld.
Jeg... Jeg søgte efter dig. Da Patricia døde...
- Hvorfor fandt du mig ikke? - Du var otte...
Og boede langt herfra. Du boede hos en familie...
Det var bedre end en alkoholiker, som mig.
Kom, skat, lad os gå indenfor.
Vi kan ikke tale sammen herude. Jeg beder dig.
Kom ind, jeg har mælk og småkager.
Her, sid ned.
Se dig omkring i huset, hvis du har lyst.
Du kan se på billederne, eller gå ovenpå, hvis du vil.
Det er smukke fotos. Din mor var en smuk kvinde.
Det gør mig ondt, hun er gået bort.
Hun elskede dig højt.
Sådan.
Se bare.
Ja.
Her...
Sæt dig ned, sid ned og spis.
Mor ville dræbe mig, hvis jeg ikke gav dig mad, hun var så bekymret.
Her.
Vi har så meget at tale om.
Jeg ville ønske, du kunne blive.
Jeg drikker ikke mere.
Jeg prøver at gøre noget godt for folk.
Jeg vil gerne gøre det godt igen, hvis du vil lade mig gøre det.
- Hvordan har dit helbred det? - Jeg er ædru.
Jeg har ikke drukket i årevis, jeg vil ikke engang lugte til det.
Hvad med dig? Hvor har du været al den tid?
Jeg boede hos nogle fosterfamilier, efter moster Patricia døde.
De kunne ikke lide mig, så det gik ikke.
Jeg stak af, da jeg var 16, og nu er jeg her.
- Jeg er træt. - Lad mig vise dig dit værelse.
Dit værelse, min ven, præcis som du forlod det.
- Det er sent, jeg må gå. - Går du allerede?
- Jeg ville bare se huset. - Hvad med at drikke en kop te?
Godt.
- Kan du lide appelsiner? - Ikke rigtig.
Skal jeg lave nogle æg til dig?
Jeg har lige købt en ny stegepande. Ligesom dem i tv.
Jeg...
Jeg prøver at sige, at jeg vil være glad, hvis du vil blive.
Selvom det er kun er i nogle dage.
Jeg vil ikke have noget mad.
Jeg kan godt blive nogle dage.
Jeg har en ren pyjamas til dig.
Mine ting er på motellet, jeg har ikke brug for en pyjamas.
Fortæller du mig om mor i morgen? Jeg husker ikke ret meget.
Din mor elskede dig højt, vi snakker om det, det lover jeg.
Jeg lægger en nøgle ved døren nedenunder.
Skal jeg slukke lyset i gangen?
- Nej, det er fint, godnat. - Godt, godnat.
Jack?
Jack, er det dig?
- Davs. - Davs.
- Hvad synes du om din første dag? - Det er fint.
Godt, du ved, jeg har et gæstehus, du kan bo i.
- Det er nok rarere at bo i. - Jeg bor hos Jack.
- Jack? - Han så mig kigge ind ad vinduet.
- Jeg bliver der nogle dage. - Ja så.
Vil du komme og spise hos os i aften, jeg kan hjælpe dig med at huske Jen.
- Det vil være dejligt. - Godt. Jeg har noget til dig.
Din første arbejdsmobiltelefon. Brug den med omtanke.
- Jeg nød at møde dine børn. - De kunne godt lide dig.
Jeg ved det, fordi Tatiana aldrig inviterer nogen ind i sit værelse.
- Hvor er din kone? Kommer hun snart? - Nej, vi er skilt.
Hun bor i Frankrig med sin nye milliardærmand.
Børnene er adopterede. Vi elsker dem begge to som gale.
Men...de taler fransk nu, for de bor begge steder.
- Fantastisk. - Ja, det er godt for dem.
Lad mig spørge dig om noget, lov mig ikke at blive vred.
Vil du virkelig bo i dit gamle hus? Jeg tror ikke, det er godt for dig.
Det er fint.
Det er helt i orden.
Du husker det nok ikke, du var lille, men jeg kendte din mor godt.
Vi var virkelig nære venner.
Og jeg holdt meget af hende.
Hun var et ulykkeligt menneske.
Men hun levede for dig.
Hun forgudede dig.
Jeg husker, hvordan hun smilede, når du var hos os.
- Jeg har aldrig glemt dig. - Er det sandt?
Det må jeg nok sige.
Kan du høre Tatiana? Hun er noget af en musiker.
Lad mig spille noget for dig, vi skrev sammen.
Vi arbejder stadig på den.
Hun fandt på melodien, teksten er min.
Og jeg fløjter.
Det er en vuggevise.
- Skal jeg stoppe? - Må jeg sige godnat til Tatiana?
Ja, gør det, ellers falder hun aldrig i søvn.
- Jeg hyggede mig virkelig med jer. - Jeg med.
Kommer du og bor her?
Jeg må hjem.
Jeg kan godt lide din bjørn, den er sød.
- Bor du her med din mor og far? - Jeg bor hos min far for tiden.
- Og din mor? - Nej.
Hvor er din mor?
Hun er i...
Hun er i himlen.
- Savner du hende? - Hver dag.
Har du inviteret Samantha til min fødselsdag?
Det ville være fint, hvis du kan komme.
- Det lyder godt, hvor gammel bliver du? -14.
Jeg må hjem, se nu at få sovet.
- Kom snart og besøg os igen. - Det skal jeg nok.
Du er en god far.
- De er lykkelige børn. - Det håber jeg.
Hvad med dig? Er du lykkelig?
Hyggede du dig i det mindste i aften?
Jeg tror, han dræbte hende.
Jack.
Jeg tror, han dræbte min mor.
Jeg kom for at finde sandheden, jeg ledte på nettet, der er intet.
Helt ærlig, jeg har til tider haft lyst til at slå Jack ihjel.
Men jeg havde ikke nogen beviser.
Så jeg gav slip på det.
- Vi må give slip på det. - Give slip?
Jeg kan ikke engang sove.
Og når jeg gør det, drømmer jeg ting.
Jeg ser hende, og jeg prøver at række ud efter hende.
- Og så er hun væk. - Træk vejret, du må trække vejret.
Jeg henter lidt koldt vand til dig.
Tag det roligt.
Hej, rolig nu.
Kom, jeg har noget vand til dig.
Sæt dig der, og drik lidt vand.
Her, drik lidt.
Sådan, træk vejret dybt.
- Er det bedre? - Ja, fint, tak.
Undskyld, jeg bliver lidt nervøs indimellem.
- Jeg ved ikke hvorfor. - Det gør ikke noget.
Vil du tale om din moster Patricia? Jeg kendte hende ikke.
Ja. Hun var skøn.
Hun havde ikke andre. Hun savnede også mor.
Hun var den eneste, som forstod mig.
Det var en bilulykken. Politiet kom og hentede mig på skolen.
De kørte mig til hospitalet.
Jeg blev hos hende, jeg tiggede hende om ikke at dø.
Men...det gjorde hun.
Det føltes som om mit liv blev taget fra mig endnu engang.
Men hun hadede min far.
Jack er meget ældre end din mor.
Han følte sig aldrig god nok til hende.
Men jeg har altid set ham som harmløs, det var bare snak.
Jeg har aldrig troet på, at han var involveret i hendes såkaldte ulykke.
Ulykke?
Man siger, at hun slog hovedet mod badekarret.
Sam, skat.
Dr. Kaplan kom og prøvede at genoplive hende.
Ingen kendte detaljerne.
Men din moster, Patricia, var sikker på, at det var din far.
- Hun blev kremeret hurtigt efter. - Blev hun kremeret?
Ja, folk kom og så hende, og så blev hun kremeret lige efter.
- Det vidste du vist ikke. - Nej, det gjorde jeg ikke.
Hvor kan jeg finde dr. Kaplan?
Sidst jeg hørte noget om ham, var han på plejehjem.
Han lider af demens.
Sam... Sam!
Hvad, hvis lægen kender sandheden?
Hvad, hvis han ved, der var noget galt?
Han erklærede hende død i badekarret.
Han var retslæge her i byen i 30 år og højt respekteret.
Han var helt sikker på, at din mor havde været død længe.
- Og? - Og Jack var fuld hele tiden.
Han var fuld den aften. Så ingen ved, hvad fanden der skete.
- Døde hun i badekarret? - Ja.
Nej... Nej, jeg kan huske...
Mor lå i sengen, da hun døde.
- Jeg var lille, men jeg husker... - Nej, du tager fejl.
Du ved ikke noget om den aften. Jeg mener det.
Det gør du ikke.
Jack?
Jeg syntes, jeg hørte dig komme.
Jeg lavede middag til dig, jeg håbede, at du kom hjem.
Jeg spiste hos min chef og hans familie. Er vinduerne lukkede?
Nu skal jeg se efter. Jeg vidste ikke, du havde et job.
Jeg arbejder for Lucas Drake.
Lucas Drake? Vores konkurrent, vores fjende.
Åh, søde ven, du godeste, den bandit.
Han er en bedrager, han stillede endda op til senatet.
Du solgte begravelsesfirmaet for ti år siden, og jeg havde brug for et job.
Ja, selvfølgelig.
Selvfølgelig, skat.
Sikke en smuk pyjamas.
Jeg var bare bekymret for dig. fordi du var ude så sent.
Jeg er træt, jeg vil sove.
- Godnat, skat. - Godnat.
Sov godt.
Jeg elsker dig.
Hallo?
- Kan jeg hjælpe? - Ja, vi skal tale med mr Drake.
- Han ved, vi kommer. - Hvad er navnet?
Godmorgen, jeg er Benny Dawson, det her er min nevø Liam, og du er?
- Jeg er Samantha. - Samantha. Hyggeligt at møde dig.
- Jeg giver ham besked om, at I er her. - Gør det. Han venter os.
De herrer. Godmorgen.
Og godmorgen til dig med.
Jeg kører ikke. - Jeg holder frokost.
- Du har en aftale om 20 minutter. - Det klarer du.
Jeg beklager, hvis vi ødelagde planlægningen.
- Måske vil Samantha med? - Nej, hun har travlt.
- Kom nu, jeg er sulten. - Godt, næste gang.
Benny, kom nu.
Jeg mistede aldrig troen på, at du en dag ville komme og finde mig.
Og det gjorde du.
Hvad skete der med mor?
Husker du ikke noget?
Kun hendes smukke bløde hud og hendes kram.
Nu, hvor jeg er her, mærker jeg undertiden hendes duft.
Det er alt.
Hvordan døde hun?
Lægen sagde, at mor havde mavekramper og høj feber.
Det... Det var som en abort.
- Var mor gravid? - Ja, hun var.
- Hvor langt henne var hun? - Det ved jeg ikke.
Hvordan kan du undgå at vide det?
Jeg var en anden dengang.
Du kan spørge mig om alt, hvad du vil om din mor.
Men jeg beder dig, tal ikke med andre om det.
Der var nogle slemme komplikationer med graviditeten.
Jeg var for fuld til at hjælpe.
Du ødelægger den her familie!
Var det dr. Kaplan, som fortalte dig om komplikationerne?
Jeg har det ikke så godt, jeg må i seng.
Selvfølgelig ikke.
Mr Drake er her ikke i dag.
Jeg kom for at tale med dig.
- Mig? - Ja, vil du spise en tidlig middag?
Det er lige nede ad gaden.
- Undskyld, hvad var det, du hed? - Liam Dawson.
Jamen så...
Jo, mr Dawson, lad mig tage min frakke.
De serverer god italiensk mad af irere at være.
Fortæl mig, hvorfor du arbejder sådan et deprimerende sted.
- Jeg har en opgave. - En opgave?
Min mor var Jennifer Winston. Hun døde her for 14 år siden.
- Jeg vil vide hvordan. - Det lyder ret tungt.
- Har du fundet noget endnu, nogle spor? - Nej, ikke rigtig.
- Har du mødt min mor? - Nej, jeg boede ikke her dengang.
- Alle har deres opfattelse af det. - Jeg boede ude vestpå.
Salute. På din opgave.
Hvis du har brug for hjælp med ligegyldig hvad, så sig til.
- Jeg mener, jeg kender folk. - Kender du folk?
- Hvad mener du? Hvad laver du? - Hvad vil du have gjort?
Jeg spøger, jeg er jurist. Jeg laver papirarbejde og tager telefoner.
Jeg får måske brug for din hjælp, hvis du kan holde på en hemmelighed.
Bare sig til, jeg hjælper gerne.
- Hvorfor skulle du hjælpe mig? - Fordi jeg kan lide dig.
Er du hjemme, Sammy?
Jeg kommer ned.
- Hvordan gik det i kirken i aften? - Det var fint, virkelig fint.
Jeg ville ønske, du kom med en dag.
- Måske ville du få det bedre. - Jeg har det fint.
Jeg vil bare gerne have, du tager med.
Så vi kan tilbringe lidt kvalitetstid sammen.
Og snakke efter alle disse år.
- Jeg er træt, jeg går i seng. - Jeg er også træt.
Godnat.
Jeg er så ked af det.
Tilgiv mig, Jen.
- Tilgiv mig! - Hvad gør han?
Du godeste!
- Hvem er du? - Jeg kender dig, du må rejse herfra.
De slår dig ihjel, flygt!
Min skat.
Tak, mr Lopez. Farvel.
Det er en skam. Borgmester Lopez gjorde byen til det, den er i dag.
- Hvordan klarer Lucas al den sorg? - Han er utrolig.
Jeg har arbejdet her i over 20 år. Han er en helt.
Han har altid været en god dreng.
Kendte du min mor?
Ja, din mor var vidunderlig.
- Hvordan kendte du hende? - Hun kom her ret tit.
Og nogle gange spiste vi frokost sammen og sludrede.
- Det har du aldrig nævnt. - Jeg troede ikke, det var nødvendigt.
- Troede du ikke, det var nødvendigt? - Din mor havde store problemer.
Forældrene var døde, søsteren boede langt væk, broderen kunne ikke hjælpe.
Broderen? Min mor havde ingen bror.
- Jo, Thomas var hendes lillebror. - Thomas?
- Hvor er han nu? - På et plejehjem et sted.
Han kom ikke til din mors begravelse, min ven.
Han havde psykiske problemer. Hun besøgte ham næsten hver dag.
- Hvad ved du om den dag, hun døde? - Det er længe siden.
Jeg husker, hun ringede hertil. Hun lød oprevet.
Hun havde det ikke godt og ville have, at Lucas kom forbi.
Jeg sagde, at jeg ville sige...
Undertiden sker der dårlige ting for gode mennesker.
Mine damer... Forstyrrer jeg?
Jeg skulle lige til at gøre mig klar til mødet.
- Er alt i orden, Sam? - Jeg har papirerne på dit skrivebord...
Det er fint, gå bare, Harriet, vi tales ved senere.
Hun har ikke været sig selv på det sidste, hun er gammel og vi har dig.
- Hun er bange for at miste sit job. - Jeg tager ikke Harriets job.
Jeg ved ikke engang, om jeg bliver.
Har du talt med mr Lopez om blomsterne?
Hvorfor har du aldrig nævnt, at jeg har en morbror?
Jeg vidste ikke, om han var din mors bror.
Din mor plejede at tage imod strejfere, hun havde et varm hjerte.
- Glem det. - Glem det?
Helt ærlig så brød din mor sig ikke om at tale om ham.
Hun havde dig og din far at sørge for.
Det var rigeligt.
Jo, men jeg bad dig være ærlig.
Ja...
- Jeg hørte, du spiste med Liam Dawson. - Ja, han er rar.
Nej, nej, du må ikke have noget med dem at gøre, det er ikke godt for dig.
- Hvorfor? - Ingen af dem.
- Det var Liam, ikke hans onkel. - Stol på mig.
Nej, det behøver jeg ikke.
Du glemte at sige, at min mor havde en bror.
Og nu vil du bestemme, hvem jeg må spise med?
- Min lille pige... - Jeg har lavet suppe.
- Du er altid træt. - Kom, skat, vi går.
- Nej, Jen! Jeg beder dig, undskyld. - Stop nu.
Godt, hør her.
Du er oprevet.
Undskyld, jeg ikke nævnte Thomas.
Jeg troede ikke...
Jeg ville ikke have, at du...
Lad os begynde forfra. Jeg lover at være helt ærlig.
Kan du tilgive mig?
Hvis vi begynder nu?
Hvor er Thomas? Og er han rigtig min onkel?
Jeg ved det ikke, lad os gå en tur. Kom, det vil gøre dig godt.
- Du fryser jo. - Nej, jeg har det fint.
Jeg ved, du er voksen og sådan, men det duer ikke at fryse.
Først og fremmest...Thomas.
Jeg tror virkelig, at han er død.
Cirka en uge efter din mor gik bort-
- hørte jeg, at han tog sit eget liv.
Han kunne ikke se nogen mening med at fortsætte.
Han holdt på en måde bare op med at eksistere.
Du godeste.
Det er i orden, jeg savner hende også.
Ja, vi savner hende alle sammen.
Det gør vi alle sammen.
Tak, fordi du fortalte mig om Thomas.
Men... Liam er meget sød ved mig.
Liam er sød, og jeg er sikker på, at han er helt fin.
Han onkel, Benny er min samarbejdspartner.
Hans tjenester har altid en pris.
Og det vil jeg ikke se dig ende i.
I orden?
- Det er ved at være sent. - Vent. spiser du med os?
Det kan jeg ikke, jeg har noget, jeg skal.
- Har du brug for mig i morgen? - Det er lørdag. Nej, mor dig godt.
- Jeg vil gerne spise med en anden dag. - Du er altid velkommen.
Har du det bedre nu? Smut hjem med dig.
Mor...
Jeg troede, jeg kunne finde ud af det her.
Det gjorde jeg virkelig.
Jeg har brug for svar.
Her er ikke noget.
Jeg kommer.
Hallo?
Liam?
- Hvordan kom du ind? - Døren stod åben.
Tak, jeg ventede ikke nogen.
- Vil du sidde ned? En kop kaffe? - Gerne.
- Mælk og sukker? - Sort, tak.
Værsgo.
Jeg ligner jeg ved ikke hvad, lad mig lige ordne mig lidt.
Sam, jeg kan lide dig.
Måske for meget.
Hvordan kan man lide nogen for meget?
Jeg har store planer og har altid ment, at et forhold ville komme på tværs.
Jeg har også store planer.
Hvad består de i? Vi er jo sammen.
Sammen? Jeg kender dig dårlig nok.
Jeg ved kun, at du og Benny er Lucas' samarbejdspartnere.
Hvad skal alle de spørgsmål til for?
Hvad laver du egentlig for dem?
Min far døde, da jeg var ni.
Han efterlod næsten intet til mig og min mor.
Min mor måtte gøre rent for folk for at få det til at hænge sammen.
Onkel Benny var fars yngste bror, han betalte begravelsen.
Han blev ved med at ringe og tilbyde økonomisk hjælp.
Mor blev med at sige nej. Jeg arbejdede hårdt for at betale for college.
Da jeg fik min eksamen, stod onkel Benny der.
Han tilbød at betale for jurauddannelsen, jeg sagde ja.
Han blev ved med at sende penge til min mor, hun bor på Manhattan nu.
Jeg ville ikke have noget, hvis det ikke var for ham.
Jeg er sikker på, at du har gjort meget mere for din mor, end Benny.
- Du er en god fyr. - Måske.
Har din onkel nogensinde sagt noget om min mor?
Hvad? Nej.
- Er du sikker? - Ja, jeg er sikker.
Åh nej, min far kommer. Skynd dig.
Gå.
Åh, hej.
- Har du det godt? - Ja, jeg lå og sov.
- Har her været nogen? - Nej.
Jeg er træt, jeg går i seng.
Har du det godt?
Ja, døren gik i baglås.
Jeg er ked af, jeg vækkede dig. Jeg har ikke sovet på det sidste.
Hvorfor har du ikke kunnet sove?
Jeg ved ikke, det her sted, den her by.
Jeg tænker hele tiden på mor.
Jeg tænker på hende hele tiden. Hun var en vidunderlig kvinde.
Det her er noget andet, jeg kan se hende.
Jeg drømmer om hende, men drømmene er mareridt.
Du burde ikke have mareridt.
Det er mig, som skulle have mareridt.
Ikke dig, du bør ikke have dårlige minder overhovedet om din mor.
Jeg ved ikke, om det er minder eller fantasier-
- men de ender alle sammen på samme måde.
Mor er altid...
Du kan fortælle mig det.
Mor bliver altid slået af dig.
Jeg har endda et mareridt om den dag, hun døde.
Lægen var der. Han sagde, hun var død.
Hun var bare død.
Jeg kunne ikke redde din mor.
Jeg har mistet dig en gang, jeg vil ikke miste dig igen.
Før jeg blev alkoholiker, var jeg en succesrig mand.
Jeg købte vielsesringen her til din mor. Jeg har ventet-
- og håbet på, at du ville finde mig, så jeg kunne give dig den.
Skat, jeg var fortabt.
Ligesom dig.
Men jeg fandt Herren.
Jeg ville ønske, det var så let. At nogle bønner kunne klare det.
Er det virkelig det bedste, man kan gøre?
Alle må finde deres egen vej.
Du vil finde din.
Skat, jeg elsker dig.
Godnat.
Hallo? Davs, Liam.
Nej, det kan jeg ikke, jeg skal i kirke med min far.
Jeg er på arbejde i morgen. Jeg må løbe, farvel.
- Kan jeg hjælpe med noget? - Jeg skal besøge Thomas Burton.
Jeg er hans niece.
Goddag, jeg er dr. Rockwell.
Din onkel er min patient. Han er ikke rask nok til at få besøg.
Jeg vil bare se ham et kort øjeblik.
Han er ude på terrassen.
Hvordan har du det i dag, Thomas? Du har en gæst.
Din niece, Samantha Winston, er kommet for at besøge dig.
Davs.
Jen!
Jen! Åh, Gud...
Jen.
Jeg er Samantha, Jennifers datter.
Åh, lille skat.
Lille pige.
Jeg må vide, hvad der skete med mor.
Ved du, hvordan hun døde?
De dræbte hende.
Hvem?
De dræbte-
- min søde-
- søster.
Og ved du hvad?
De dræber dig. Det gør de.
De dræber dig.
De vil skære dig ud.
- Hvem vil dræbe mig? - Rolig nu, Thomas.
Han har det ikke godt. Du kan besøge ham en anden gang.
- Jeg kommer tilbage, det lover jeg. - Nej! Hør på mig!
Hør på mig, jeg beder dig.
- Thomas. - Stol ikke på nogen.
Hør på mig, særlig ikke Lucas.
Forstår du mig?
- Ms Winston... - Jeg kommer igen.
Jeg kommer igen, det lover jeg.
Nej, kom nu, sid ned.
Jeg vil nødig lyde som en far, men er du sikker på, du har det godt?
- Det ved jeg ikke. - Hvad sker der egentlig?
Jeg fortalte Jack om mine drømme, og at jeg var bekymret over dem.
- Og? - Ha sagde, jeg skulle gå i kirke.
Det tror jeg ikke hjælper, drømmene bliver værre, jeg kan ikke engang sove.
Det er på tide, at du taler med en læge.
Måske, men hvordan skal en læge kunne hjælpe mig?
- Jeg tror ikke, at noget hjælper. - Jeg ved præcis, hvem du skal tale med.
- Jeg får en aftale til dig på mandag. - Hvad slags læge?
En psykiater.
Hvad? Tror du, jeg er skør?
- Vent! - Nej, lad mig være. Liam tror mig.
Liam kan ikke hjælpe dig. Kom her.
Sæt dig i sofaen, hør på mig.
Du er tryg her, jeg er på din side. Vi finder ud af det her.
Du må slappe af, husk på at du er tryg her.
Jeg er på din side.
Jeg er din ven.
Jeg kommer om lidt.
Træk vejret dyb, det skal nok gå alt sammen.
Jeg er lige her.
Godt.
Dejlig koldt.
Der sker ikke noget.
Godt.
Synk og slap af. Du er helt ophidset.
Du må slappe lidt af. Læg dig her et øjeblik.
Sådan, min ven.
Her, spark skoene af.
Sådan.
Godt.
Slap helt af, du skal ikke tænke på noget.
Hvor er du smuk. Du ligner din mor på en prik.
Du ligner hende fuldstændig.
Slap af.
Jeg elsker dig så højt, Jen.
Jeg elsker dig så højt.
Jen, jeg har altid elsket dig.
Jeg er ikke min mor.
Undskyld, det må du undskylde, jeg ved det.
Hvil dig nu bare, jeg må gå et øjeblik.
Jeg går, du skal bare blive her og slappe af, du er i tryghed her.
Jeg kommer tilbage.
- Davs. - Hvad gør du?
- Du ved, hvorfor jeg er her. - Nej, jeg gør ikke.
- Hvorfor arbejder hun for dig? - Hun havde brug for et job.
Synes du, det er klogt at have hende her?
Det er imponerende, Lucas.
Du får alle juvelerne. Sidste år var det en filmstjerne.
I år er det vores kære borgmester, Maria Lopez.
Du er en slags konge af de døde.
Du...
Du gør hende smuk til den store dag?
Du skulle aldrig have tabt det valg.
Det var en gylden mulighed. Jeg satsede stort på din plads i senatet.
Du kostede mig en masse penge.
Jeg ved, du ikke hører så godt.
Så jeg spørger en gang til.
- Hvorfor arbejder hun for dig? - Jeg vil holde øje med hende.
Du lærer det åbenbart aldrig.
Hvad er det med dig og den familie? Du vidste, det her var risikabelt.
Hvis hun vil have svar, burde jeg måske selv give hende dem.
Nej, du holder dig fra hende.
Du har altid misforstået det med mig og Jennifer.
Glem aldrig, hvem der gjorde dig til konge.
Hvorfor du bor i et palads, og hvorfor dine uskyldige børn går i privatskole.
- Det har jeg aldrig bedt om. - Jo, du har.
Havde du gjort, som du skulle, havde alt været i orden.
Men du skulle absolut forelske dig i din lille hore.
Hun var ingen hore. Det gentager du aldrig mere.
Du er følelsesladet, hvor tit skal jeg sige, at det ikke er personligt.
Det er bare forretning.
- Hvad kan jeg gøre for dig? - Bor dr. Kaplan her?
- Ja, han gør. - Jeg er Samantha Winston.
- Må jeg tale med ham et øjeblik? - Han har fået et slagtilfælde.
- Jeg beder... - Han kan ikke se nogen.
Hvad er der med dig?
- Hvad er der galt? - Jeg keder mig, jeg kom efter nogle øl.
- Hvordan gik din date? - Det var ikke meget af en date.
Vi tog herhen, spiste, drak lidt vin.
- Så blev det underligt. - Hvad mener du?
Vi skulle til at lære hinanden at kende.
Men før jeg vidste et ord af det...
- Alt var fint. - Det lyder ikke underligt.
Hun spurgte, om du nogensinde har nævnt hendes mor.
- Hun sagde hvad? - Ja, jeg ved det.
Og så skubbede hun mig ud ad bagdøren.
Jeg ringede om morgenen og...
- Hun lod som om hun ikke kendte mig. - Bragte du hendes mor op?
Nej, det var det, som gjorde det så underligt.
- Gør mig en tjeneste. - Alt for dig, onkel Benny.
Der er noget, du bør vide. Ting, der aldrig må komme udenfor disse vægge.
Jeg gentager aldrig noget, du siger.
Den pige, du ser, giver ballade.
- Samantha? - Jeg siger det kun en gang.
Jeg kan ikke udtrykke det anderledes. Hun kan ødelægge hele byen.
Hvordan skulle hun kunne gøre det?
Kan du huske, da du kom på besøg efter high school?
Det er 13-14 år siden.
Det her begyndte dengang, og nu er det begyndt forfra.
- Jeg forstår det ikke. - De kastede en forbandelse over byen.
For år tilbage stillede Lucas op til senatet for mine penge.
Han havde en lovende politisk karriere, men så kom den hore...
Men jeg ordnede det, for det er det, jeg gør.
- Ordnede det? - Ja, hvad er det, du ikke forstår?
Hun udgør en trussel mod alt, dit pæne hjem, din hus hjem, alt.
- Jeg forstår det ikke. - Du behøver ikke forstå det.
Du skal bare lytte. Og du skal finde ud af alt, jeg mener alt, hun har opdaget.
Få det plantet i dit hoved, og drik så ud, mens du er i gang.
Min ven.
- Min lille skat. - Hvad?
Min lille skat, din lille skat.
Hvad?
- Godmorgen. - Godmorgen.
Vil du have nogle æg? Jeg må løbe nogle ærinder.
Og senere i dag er der gravøl.
Alle kommer vel til andagten for borgmester Lopez.
Jeg vil bare have kaffe. De småkager ser gode ud.
Du har altid være glad for småkager med chokoladestykker.
Og du har altid været glad for clamchowder.
Jeg må gå, men jeg kommer tilbage senere.
Jack, det mindste jeg kunne gøre var, at tage mig af begravelsen. Lucas.
Mor?
- Ikke for tæt på altret. - Ja, der er to andagter for Mary Lopez.
Ja, vi venter et stort opbud.
Du ser godt ud. Kom.
For sent. Du skal være glad for, du har et job her!
- Tag telefonen! - Du har været fra den siden Jennifer.
Jeg reddede dig med Jennifer, jeg gør det ikke igen med Samantha.
Du behøver ikke tage dig af Samantha og Thomas, dine lege er snart forbi.
Benny på linje 2.
Hør her, jeg kan ikke gøre det her nu.
Nej, du holder dig fra hende. Jeg ordner det her.
David, jeg skal besøge Thomas Burton.
- Her er er ingen Thomas. - Jeg var her jo i går.
- En læge viste mig hen til ham. - Jeg har aldrig set dig før.
Vi har kun 20 beboere, jeg ville vide det, hvis en af dem hed Thomas.
Jeg talte med dig i går.
Doktor, jeg var her i går.
Jeg har brug for at tale med min onkel Thomas.
- Vi har ingen Thomas. - Han var her i går, jeg talte med ham.
- Her er ingen Thomas. - Jeg så ham i går.
Har du det godt?
- Vær venlig at følge med. - Hvad er det her?
Jeg så ham, han var her i går.
- Køen går rundt om hele området. - Det var forventet.
Hvor er det smukt, at her er så mange. Det her er hendes kusiner.
- Må jeg kondolere. - Tak.
- Lucas var nødt til at gå. - Er der noget galt?
Han tager sig af en personlig sag, vi skal sørge for det her.
Mr Benny, alt lader til at være i orden.
Du ser godt ud, ny habit, og du har tabt dig.
- Nej, jeg må tale med dig i enrum. - Liam er god nok.
Jeg forklarede netop, at jeg måtte klare tingene for dig for 14 år siden.
Det gider jeg ikke diskutere nu, vores pige har brug for hjælp.
Netop, sagde jeg ikke, at det ikke ville virke?
Hvordan ordnede du det?
Skal jeg fortælle ham det?
Jeg havde intet valg, for hun var gravid, og Lucas karriere var i fare.
- Dræbte du hende? - Tag og bliv voksen.
Er du 11? Dr. Kaplan udførte et kejsersnit lidt for tidligt.
Ungen er i live. Han er din.
- Hvor gammel er du? -14.
Jennifer havde det ikke godt, og din kære Harriet ringede, så jeg hjalp.
Hold din kæft! Hold kæft! Jeg vil ikke høre det her nu!
Harriet, er Lucas der?
Ja, bed ham komme.
Benny.
Kaplan kaldte det "Placenta Abruptio".
En fascinerende proces, de skiller moderkagen fra livmodervæggen.
Det vigtige er, at alle, også Jack, troede, at graviditeten dræbte hende.
Du har fortrængt det her i 14 år, ikke?
Men... Den smager godt!
Det var en pæn kremering, indtil den kælling, Patricia stillede spørgsmål.
Hvad snakker du om? Jeg hjalp ikke med noget, det var dig!
Jeg havde stoppet dig, hvis jeg kunne.
Du tør måske ikke dræbe nogen, men intet skulle bremse din karriere.
Godt, hør på mig. Gør du den pige noget, slå jeg dig ihjel.
Det gør jeg.
Du kan ikke gøre en flue fortræd. Der er noget, du må forstå.
Jeg gjorde det for din skyld og for familien.
Jeg tog mig af Kaplan og din mor.
De var en fare for byen.
Det er aldrig personligt.
Det handler altid, altid om forretning.
- Jack! - Bliv der! Jeg ordner det.
Sam!
Jack!
Far! Far!
Far!
Jeg sagde jo, hun gav ballade.
Far, hvor er du?
Jeg fatter ikke Lucas.
Jeg kan ikke tage mig af strissere nu, jeg må finde den pige.
Tænk på alle de muligheder jeg har givet ham.
Han kvajer sig hver eneste gang.
Det her er ikke godt.
Hun hørte hele samtalen.
Er det hende?
Hvorfor tager du ikke telefonen?
Hvorfor kan jeg ikke få fat i dig, Jack?
Grav et hul.
Efter alt det, jeg har gjort for dig og din familie...
Du er en ynkelig mand. Flyt dig, Liam.
- Jeg beder dig. - Liam, flyt dig.
Du dræbte min mor!
Liam...
Liam!
Åh, Liam.
Lad være, jeg beder dig.
Far?
- Jeg elsker dig, Sam. - Far.
Jeg elsker dig så højt.
Det skal nok gå alt sammen.
- Hvor skal du hen? - Det skal nok gå alt sammen.
Jeg beder dig...
- Hvor skal du hen? - Jeg elsker dig.
- Sam! - Far.
Det ordner sig.
- Far! - Sam, hør på mig.
Han er der ikke. Jack er gået bort.
Jack er død. Han døde for længe siden.
- Han er her ikke. - Nej, han er i live.
Nej, han døde for længe siden.
- Det var dig, som dræbte din far. - Hold kæft! Det var en ulykke.
Det var en ulykke, hør ikke på ham.
Du kan ikke engang tage dig af din kone og barn!
Jeg ville aldrig gøre min familie noget! Forsvind fra mit hus!
Nu er det nok, forsvind!
Nej, far!
Far?
Samantha, du har været på hospital i lang tid.
Jeg ville se, om du kunne klare dig selv.
Far? Far?
Det kan du, det lover jeg dig. Det skal nok gå alt sammen.
Jeg hjælper dig.
Der er gået over syv timer, og hun har ikke sagt et ord.
Vi må køre hende tilbage, så behandlingen kan genoptages.
Forstår du mig?
Ja. Ja, jeg forstår.
Til minde om